Epizoda 1.: "Podivné příznaky Dan Oh"
- Můj Bože, to je Dan Oh! - To je Dan Oh.
Hej, to je ona.
Existuje několik věcí,
které se hlavním hrdinkách vždy stávají.
Dan Oh.
Proč mi nebereš hovory?
Jejich osudem je, aby jimi byli posedlí žhaví kluci.
Něco takového se vždycky stane, jakmile přijde hlavní hrdinka.
Dan Oh, můžeš mi to kopnout zpátky?
Nikdy nesmíte vynechat osamělého rebela.
Ten je rozhodně hlavní mužská postava.
Dlouho jsem tě neviděl, Dan Oh.
Ale já ho nechci tak snadno přijmout.
Promiň.
Taková laciná věc...
Hej, Oh Nam Joo.
To je tvoje, že?
- Co to bylo? - Zamilovali se.
Bože, to je tak předvídatelné.
Proto je to vzrušující.
Osudové setkání,
romantický vztah
a také princ Krasoň na bílém koni.
- Máš halucinace. - To jsou kluci A3!
Nam Joo!
To je Baek Kyung!
Hej, Nam Joo!
Můj Bože, to jsou A3!
Nejsou úžasní?
Úžasní, díl 3., A3...
- Jsou tak úžasní. - Baek Kyungu!
- Bože. - Uhni, je to nebezpečné.
Co je to?
- Co to bylo? - Co se děje?
- Bože. - Co se stalo?
- Hej, vstaň! - Co to bylo?
Omlouvám se.
Co mám dělat? Omlouvám se.
Dej ze mě ruce.
Ach, omlouvám se. Au...
Zničila jsi umělecké potřeby,
zničila jsi moji uniformu
a můj obličej.
Zbláznila ses?
Oh Nam Joo.
Přestaň.
Jsi v pořádku?
Myslíš si, že jsi něco lepšího, protože jsi A3?
Všichni jste stejní.
Jsi první žena, co mi tohle udělala.
Dan Oh.
Ahoj, Nam Joo.
Co to je?
"Scops Owl" od Kim So Wola.
Moje sestra, která žila...
Řekla jsem ti, abys na mě přestal mluvit!
Dost! Zatraceně.
Jsi tak děsivá.
Snažila jsem se studovat.
Bože, ztratila jsem nit.
Dan Oh, studovala jsi?
Špatní studenti...
vždycky těsně před testem předstírají, že tvrdě studují.
Podívej se, jak máš čistou učebnici.
Koupila sis ji dneska?
Chceš, abych tě tou knížkou praštila?
Dneska píšeme test?
Dobří studenti...
vždycky těsně před testem předstírají, že se neučili.
Podívej se, jak je tvoje učebnice opotřebovaná.
To se nedá ani recyklovat.
Musíš ji zlikvidovat jako hořlavinu, víš to, že?
Bože, jsi tak houževnatá.
Dan Oh, řekla jsi, že ses neučila,
ale tak hrozně tvrdě jsi studovala.
To je opravdu můj rukopis...
Dobře, připravte se na test.
Počkejte, ještě tři minuty!
- Můj Bože. - Bože.
- Ještě jsem to nedočetla. - Počkat, to není test z angličtiny?
Studoval jsem na angličtinu. Není to angličtina?
- Je to korejština? - Je to literatura.
Tak to dopadnu hrozně.
(Korejština)
Počkat, je to sen?
(Pololetní zkoušky, 1. den)
Dobře, čas vypršel.
Všichni, položte pera.
Počkejte, právě jsme začali.
(Jméno: Eun Dan Oh, Předmět: Angličtina)
Prosím.
(Pololetní zkoušky, 4. den)
- Jsem hotovej... - Děkuju!
(Angličtina)
Kdy jsem to udělala?
Děkuji, pane.
Je konec. Pojďme ven.
- A co nějaké těstoviny? - Dobře!
Ale zkouškový právě začalo.
Cože?
Děláš si srandu?
To jsi tak moc studovala?
Jsi úplně mimo.
Ano! Mám přes 200 lajků!
Nemůžu uvěřit, že Joo Da spadla přímo na...
Nam Joo,
jako by to naplánovala.
Jak se opovažuje udělat tohle Nam Jooovi?
Tohle jí neprojde.
Podívejte se na tvář Sae Mi. To je umělecké dílo.
Su Chule, zavři pusu.
"Su Chule, zavři pusu."
- Opravdu chceš umřít? - "Opravdu chceš umřít?"
- Zatraceně! - Bože.
Pojď sem!
Až do téhle chvíle si na to vzpomínám.
Joo Da spadla na Nam Jooa.
Pak si to nepamatuji.
Co je to?
Musím být blázen.
Neboj se. Lidé se tak snadno nezblázní.
Ne, mé vzpomínky opravdu zmizely.
Je to vedlejší účinek operace srdce?
Nebo je to kvůli novým lékům?
Doktore Lee, umírám?
Voní to skvěle.
Prosím, poděkuj za mě svému otci.
Doktore Lee.
Slyšel jsem, že jsi moc nespala,
protože jsi velmi tvrdě studovala.
- Já? - Počasí se zhoršuje
a dívka se slabým srdcem jako ty...
se namáhala až příliš.
Není to první den, kdy jsem nemocná.
Kolikrát vám musím říct, že to tak není?
Teleportovala jsem se a slyšela zvláštní zvuky.
Jsi úplně zdravá.
Dobrý noční spánek odstraní vyzvánění v uších.
Pokud jde o teleportování...
To odstraní čtení menšího množství komiksů.
Teď si nedělám legraci!
Je to dočasný příznak, kterým mohou projít všichni teenageři.
Není to nic tak velkého, takže si s tím nedělej starosti.
Že jo. To není.
Je to vlastně obrovský!
Uklidni se.
Vsadím se, že jsem jediný teenager v téhle zemi,
který trpí takovými příznaky.
Myslela jsem, že srdeční choroba je až dost.
Bože, žiju vážně dynamický život.
Proč se mi tohle děje?
Netrápí tě poslední dobou Kyung?
Jednostranná láska může také způsobit stres.
Jsem tak frustrovaná. Proč ho vytahujete?
Děti jsou v dnešní době tak zamilované.
Přísahám. Něco je tu špatně.
"Nová fakta. Nepamatujete si objekty a jména lidí."
"Také si nemůžete vzpomenout, co se stalo v minulosti."
To nejsem já.
(Alzheimerova choroba)
"Máte potíže s mluvením a postrádáte úsudek."
"Nemůžete fungovat ve svém každodenním životě."
"Když se to zhorší, máte halucinace."
"Halucinace"?
(Pololetní zkoušky, 1. den)
Ale trvalo to jen krátkou chvíli.
Kromě toho jsem naprosto v pořádku.
Co přesně mi kruci je? Co je to?
Zastavil ses v nemocnici?
Nezestavil?
Neřekl jsem ti,
že máš rozhodně zůstat...
s tou holkou pokaždé, když jde do nemocnice?
Nevěděl jsem to.
Nevíš, kolik podniků má předseda Eun?
Jak jsi se mohl vzdát takové příležitosti?
Omlouvám se.
Vystup.
Vystup si.
Sakra.
Kyungu.
Dobré ráno.
Slyšel jsem, že jsi šla do nemocnice.
Co? Jak jsi to věděl?
Můj otec mi řekl, že se tvůj otec o tebe bojí.
Jsem v pořádku. To nic nebylo. Jenom jsem ve stresu.
Tak zoufale toužíš po mé pozornosti,
že do toho zapojuješ naše rodiny?
- Cože? - Takhle jsi postupovala...
i s naším zasnoubením.
Občas jsem vážně...
Zapomeň na to.
Byla jsem opravdu nemocná.
Dneska si nemůžu vzpomenout na některé věci
a slyším zvuky...
Dan Oh. Prostě z toho obviň svoje srdce jako vždycky.
Nepřeháněj to.
Ten malej...
Šla jsem do nemocnice, protože jsem byla opravdu nemocná, jasný?
Mám problémy s pamětí a slyším věci.
To je vážně děsnej pitomec!
- Není to Dan Oh? - Máš pravdu.
- Proč dělá pěst? - Vsadím se, že bojuje dobře.
Dan Oh! Jsi tu brzy.
Sae Mi, nevypadám poslední dobou divně?
Vypadáš stejně.
Nepamatuju si věci a mám halucinace.
Jo. Moje osobnost se také změnila.
Stalo se něco s Kyungem?
To taky.
Viděla jsem ho tam a byla jsem tak podrážděná...
Nebuď směšná.
Každý v téhle škole ví, že je to kluk, kterýho máš jednostranně ráda.
Dan Oh! Dan Oh!
Pojďme do snack baru.
- Nemluvila jsi zrovna se mnou? - Co?
Seděli jsme tady a mluvili o tom, jak jsem divná.
Vypadáš stejně.
Co je? Stalo se něco s Kyungem?
Ne, to právě teď není problém.
- Fujtajbl! - Bože, sem se lekla.
Co se děje?
Co tohle je?
Co tím myslíš?
Jsou to naše láskyplné ledničky, které jsou plné lásky.
Tvoje je pro Kyunga a moje pro Nam Jooa.
No právě. Ale proč přesně to dělám?
Co se děje? Stalo se něco s Kyungem?
To je jedno. To je směšný...
Každý v téhle škole ví, že je to kluk, kterýho máš jednostranně ráda.
Nebuď směšná.
Každý v téhle škole ví, že je to kluk, kterýho máš jednostranně ráda.
Něco je se mnou špatně.
Věděli jste, že když jíte nudle, musíte...
misku podepřít prstem?
Je to prostředníček.
Tvůj kanál nikdo nesleduje, tak proč to děláš?
Tak to všechno začíná. A pak dostaneš 200 tisíc lajků.
Nemůžu tomu uvěřit.
Občas skočím dvě hodiny v čase.
Jindy je to několik dní.
Jste v pořádku?
Nemám ponětí, kdy a kde...
otevřu oči.
Moje paměť...
mizí.
Vidíš? Slyšela jsem to znovu.
Dýchání? Normální.
Bolest na hrudi? Žádná.
Tepová frekvence? Normální.
Paměť?
Abnormální...
"Zapomnětlivost"? Ne, tohle to není.
"Amnézie"?
Zní to podobně.
"Celková amnézie... Částečná amnézie..."
Ztráta paměti po kouskách?
Nevím.
("Tajemství")
Sledovala jsi mě až sem?
To stačí.
Sledovala jsi mě až sem?
To stačí.
To je tak znepokojivé.
Jak jsi to vydržel 10 let?
To není nějaká nevinná jednostranná láska.
To je pronásledování. Bože, mám husí kůži.
Jsem z ní tak nemocná a unavená.
Jsem si jistá, že ty se cítíš hůř.
Sakra. Hej.
Hej.
Hej!
Kam jdeš?
Znáš ho?
Ne.
Kdy mě svezeš na svém motocyklu?
Pokračuj. Vymaž mi paměť.
Pokračuj. Udělej to znova.
Proč je to stejné?
Je tam někdo?
Prosím, pomozte mi.
Haló.
Je tu někdo?
Haló.
Jsi v pořádku? Nejsi zraněná?
Sakra. Co je to?
Dan Oh.
Zase tě šikanovali?
Ne.
Právě jsi přistoupila do naší školy.
Měli by být k tobě milí.
Podívejme, kdo tu mluví. Měla bych dávat pozor na sebe.
Jsem opravdu v pořádku.
Děkuji, že jsi mě dostala ven.
Eun Dan Oh, ztrácíš své vzpomínky.
Měla by ses bát o sebe.
A co je tohle?
Moje vzpomínky se ztrácí. Mám halucinace.
Myslím, že se mění i moje osobnost.
Navíc se nějak motám kolem Joo Da.
Je možné, že mám vážnou nemoc?
Co budu dělat?
- Je tak hlasitá. Nemůžu tady spát. - Proč jsem řekla:
"Jsi v pořádku? Nejsi zraněná?"
Proč jsem jí to řekla?
A kde jsem vzala ty mokré ubrousky?
Ty mokré ubrousky jsem si nekoupila.
Hej, Eun Dan Oh.
Lezeš mi na nervy.
Předstírej, že tady nejsem. Starej se o sebe.
Kde jsem proboha vzala ty mokré ubrousky?
Něco se určitě děje.
Takhle se chováš ke Kyungovi?
Ježíš, zase Baek Kyung.
Právě teď to není důležité.
Cože?
Nech mě a odejdi. Hned teď.
- Nech mě tady a jdi. - Proč? Byl jsem tu první.
- Chtěl jsem se trochu vyspat. - Dobře, dobře.
- Hej, potřebuju spát. - Padej.
Co budu dělat?
Tak nevychovaná.
Pokaždé mi leze na nervy. Nelíbí se mi to.
Kdo?
Nesahej na to. To je moje.
To je tvoje?
- Ano. - Chápu.
Nevěděl jsem, že tvůj vkus se najednou změnil.
Hej, Kyungu.
Co si o ní myslíš?
O kom?
Říkal jsem ti to. Není to můj typ.
Vážně? To jsem rád.
- Jsi rád? - Poslední dobou na ni myslím.
Jsem si jistá, že to není obyčejná amnézie.
Postě obviň svoje nemocné srdce jako vždycky.
Opravdu jsem byla nemocná.
Šla jsem do nemocnice, protože jsem byla opravdu nemocná, jasný?
Jsi v pořádku? Nejsi zraněná?
Myslela jsem, že slyším jen zvláštní zvuky.
Moje myšlenky a chování se neshodují.
Bože, jsem v "Jekyll a Hyde" nebo co?
Sledovala jsi mě až sem?
To stačí.
Sledovala jsi mě až sem?
To stačí.
To je správně.
O čem tedy byla ta halucinace?
Ne, ne. Kdybych halucinovala,
nemělo by se to stát ve skutečném životě.
Ježíš.
Vidím budoucnost nebo co?
To není možný...
Opravdu jsem se zbláznila?
Proč tohle dělají v jídelně?
- Co? - Krucifix!
- Sae Mi. Su Chule. - Dan Oh.
Fujtajbl!
Můj srdeční tep je v normálu. Je to dobrý.
No tak. Jsem tak hezká, že jsi dostala infarkt?
Myslím, že jsem ji viděl v hodině o východní Asii.
Byla někde z Číny.
Říkáš, že vypadám jako královna?
Jako Yang Guifei?
- No tak. Nejsem tak krásná. - Ne.
- Jiangshi. - Ano, to je ono.
Máš štěstí, že je tady dneska "Víla sušených chobotnic".
"Víla sušených chobotnic"?
Je tu jen tehdy, když se podává sušená chobotnice.
Říkáme mu Víla sušených chobotnic.
Oh Nam Joo, Lee Do Hwa,
Baek Kyung a Víla jsou dohromady...
A4 střední školy Seuli.
Není to A5?
"A5"? Je ještě jeden?
Musíš započítat mě.
- Koukni se. - Lekl jsem se.
- Je tady. - Je tady!
- Hej, je tady. - Úžasné.
Bože, to je Víla sušených chobotnic.
- Byla jsem tu první. - Bože.
Byla jsem tu první.
- Jeho úsměv není z tohoto světa. - Je tak sexy!
Dívat se na jeho tvář je tak vzrušující.
- Hej, chystám se omdlít. - Je tak pohledný.
Děkuji.
Vypadáš bez energie.
Dobře. Sněz toho hodně a nabij se.
I když mi dáte hodně,
nebudu to moct jíst, pokud zase přeskočím svojí paměť.
Byla bych ráda, kdyby toho kari dopadlo co nejmíň.
Děkuji.
Jsem tak plná.
Bože, ztratila jsem chuť k jídlu.
O čem to mluvíš? Všechno jsi dojedla.
Hej, co byste udělali, kdybyste viděli budoucnost?
Udělám z toho hit na svém kanálu a prohlásím se za proroka.
Získám milion odběratelů!
Je to polykač pozornosti.
Já bych vyhrála v loterii.
A koupila bych Nam Jooovi drahou
a luxusní tašku, kterou bude nosit.
A koupím mu boty, posázené 100 diamanty.
Je tolik věcí, které mu chci koupit.
Co ty?
Já bych zabránila hrozícím neštěstím.
- "Neštěstím"? - Co?
Pokud opravdu vidím budoucnost...
Podívej se na sebe. Hodně jíš, Joo Da.
Dostáváš jídlo zdarma. Měla bys jíst co nejvíce.
Musela tě sponzorovat nadace otce Nam Jooa,
abys mohla jíst tohle vzácné jídlo.
Jak zaplatíš za vyčištění Nam Jooovy uniformy?
Aby sis našla aspoň deset brigád.
- Práce na brigádě? - Co tam děláte?
Neotravujte Joo Da.
Jděte si na svoje místa.
Dobře.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dobrý den, pane.
Něco tady ve vzduchu mi...
říká, že tohle bude obrovský hit.
- Co to děláš? - Říkala jsem ti to.
Pokusím se zabránit tomu, aby se stalo neštěstí.
Joo Da, je to dobrý?
Jen se musím ujistit, že Joo Da nespadne.
Na něco jsem se ptala. Měla bys mi odpovědět.
- Kam jdeš? - Hej.
- Můj Bože. - To není možný.
Pokračuj!
- Hej! - Podívejte se na ně.
Podívejte se na ně na tý podlaze.
Hej, natoč to.
- Mám to. - Pokračujte v natáčení.
Mají to jídlo všude.
Sakra. Zapomeň na prevenci neštěstí.
- To byla klasika. - Smrdí. Co je to za zápach?
- Bože, to je smrad. - Dobře pro tebe.
Chudák Joo Da.
Jak po tom bude moct přijít do školy?
Joo Da dostala stipendium za kari.
Natočte to.
Bože, to je smrad.
Kterej blbec mi vzal telefon?
- Kdo je to? - To je Nam Joo.
Nam Joo?
- Hej. - Co?
Všichni jste se zbláznili?
Dobře, pojďme se dozvědět něco o životě Kreislera, renomovaného houslisty...
a skladateli, který ve 20. století složil mnoho skvělých písní.
Opravdu miluji písně, které napsal.
Všechny jsou klasika.
Tady je kvíz.
Mezi písněmi, které Kreisler napsal,
je píseň s názvem „Láska je smutná“ a „Láska je..." a něco.
Co si myslíte, že to něco je? 460 00:29:20,274,​​-> 00:29:22,004 - Já vím! - Ano, co je to?
"Láska je bláznivá".
- Já vím! - Dobře, Il Jin!
"Milovaná hůl".
- Jsi hůl? - Počkat.
Ztrácím své vzpomínky, protože vidím do budoucnosti?
Je to tak těžké?
(Ztráta paměti, halucinace, předzvěsti)
Ve vedlejší třídě to hned uhodli.
Tomu nemůžu uvěřit. Vidím budoucnost?
Ano, Dan Oh?
Pardon?
- Mohu jít na ošetřovnu? - No tak.
Jistě. Pokračuj.
- Myslel jsem, že odpoví. - Co to je?
Koupím vám něco lahodného ze snack baru, pokud to uhodnete.
Dobře. Počkat.
Jak uvidím do budoucnosti?
Ukaž mi, ukaž mi, ukaž mi!
To není ono.
Pokud soustředím svou mysl...
Dobře, to taky není ono.
Ukažte mi budoucnost!
Co je to?
Jak to mám udělat, abych viděla do budoucnosti?
- "Láska je štěstí"? - "Láska je štěstí"?
Baek Kyungu.
Můžeš jít ven a vzít Dan Oh do ordinace?
- Co? - Co to dělá?
- Proč bych měl? - Myslel jsem, že jste zasnoubení.
- Zeti Baeku! - Zeti Baeku!
Jste příliš hluční.
- Omlouvám se. - Promiň.
Soustředit se...
Eun Dan Oh.
Co to děláš?
Neobtěžuj mě a jdi si po svých.
Myslím, že mi bráníš něco vidět.
Jdi.
Proč vždycky říkáš to samé?
- Cože? - To je velmi únavný způsob...
jednostranné lásky, víš.
Jednostranná láska?
Počkej, jakože já k tobě?
Ano, jasně, máš pravdu.
Není to špatný, ale víš, je to trochu...
Zapomeň na to.
Hej, koukni. Vždycky jsi ke mně hrubý.
Eun Dan Oh.
- Dost, to už stačí. - Co jako?
Nemám rád nemocnou ženu.
Je to otravné.
Chceš, abych ti to řekl znova?
Jednostrannou láskou ke mně ztrácíš čas,
v minulosti, současnosti i v budoucnosti.
Nikdy nebudu mít rád někoho, jako jsi ty.
Bože, proč jsem nic neřekla, jako idiot?
Proč se najednou chovám hezky
a naštvu se, kdykoli uvidím Kyunga, muže, který se mi líbil celý život?
Co je to za nemoc?
Co je to s ní zase?
Co mám dělat, sakra...
Epizoda 2.: "Komiksový svět"
Hej, ty.
Pojď sem. Zastav se.
Zůstaň tam stát!
Promiň.
Co tam děláš?
Já?
Nikdo jiný tu není.
Znáš mě, že?
Nejsem si jistý. Kde jsme se setkali?
Oba jsme viděli tu podivnou věc na můstku.
Černou díru.
- Opravdu? - Díval ses na to.
Setkání s okem bylo pravděpodoně moc...
Stačí odpovědět na mou otázku.
Z poznání odpovědi nic dobrého nevzejde.
("Tajemství")
Pokud máš času nazbyt,
můžeš mi podat pomocnou ruku?
Takže mi nedáš odpověď?
Pálí jí to rychleji, než jsem si myslel.
Myslím, že to bylo někde tady...
Všechno je rozhodně propojeno.
Tento prostor, ta kniha
a Sušená víla taky.
(Nemám rád nemocnou ženu.)
(Je to nepříjemné. Chceš, abych ti to řekl znovu?)
(Jednostrannou láskou ke mně ztrácíš čas.)
(Nikdy nebudu mít rád někoho jako ty.)
Nemám rád nemocnou ženu.
Je to otravné.
Chceš, abych ti to řekl znovu?
Jednostrannou láskou ke mně ztrácíš čas,
v minulosti, současnosti i v budoucnosti.
Nikdy nebudu mít rád někoho, jako jsi ty.
Počkej, je možné, že je to...
o mně?
(Jsi v pořádku?)
(Znovu tě šikanovali?)
(Ne.)
(Právě jsi přistoupila do naší školy. Měli by k tobě být milí.)
(Jsem opravdu v pořádku. Děkuji, že jsi mě dostala ven.)
Bože, viděla jsi to.
Zvhrlíku.
Tak to je trochu moc.
Tahle knížka komiksů...
je o mně, že?
Omlouvám se,
ale mýlíš se.
Počkej, vidíš taky budoucnost?
Vidím do budoucnosti...
od té doby, kdy jsem se toho dotkla.
A ta díra. Ty a já jsme byli jediní,
kdo viděl tu díru.
Uklidni se.
Proč mě nějdřív nevyslechneš?
My nejsme lidé.
Cítíš přechody mezi stránkami.
Nespala jsi,
ale prožíváš další den.
Nepamatuješ si, že bys šla do školy,
ale jsi ve škole.
Uběhne pár dní...
mrknutím oka.
Normálně bys to necítila,
ale jakmile získáš vědomí, uvědomíš si ty mezery.
Takže...
nakonec si myslíš, že jsi přišla o vzpomínky.
Tohle není amnézie?
Tohle je...
"Tohle je"...?
Komiksový svět.
Magor...
Dnes jsem měl docela hodně ohlasů.
Myslím, že budu žít déle, než autor původně zamýšlel.
Jsem takový hlupák, že ho vůbec poslouchám.
Eun Dan Oh, ty...
jsi postava v této komiksové knize.
Takže říkáš,
že tento svět, ve kterém žijeme, je komiksový svět
a já jsem postava.
Přestože jsem postava, uvědomila jsem si sama sebe.
Takže pokaždé, když se scéna změní, vyřízne to moji paměť.
Přesně tak.
Děkuji za tvé šílené blábolení.
Očekával jsem tuhle reakci. Pochyboval jsem, že mi budeš věřit.
Jsme cizinci,
takže mezi námi není vzájemná důvěra.
Zmizni.
Dobře.
Bože, právě teď mě zastrašila.
Eun Dan Oh, jen mě vyslechni!
Co je tohle za komiksový svět?
- Eun Dan Oh. - Pane Bože.
- Vyslechni mě. - Proč mě sleduješ?
- Nejsem špatný člověk. - Nepřibližuj se ke mně.
- Dan Oh, počkej. - Nepřibližuj se.
Dan Oh? Dan Oh.
Eun Dan Oh.
Jen mě vyslechni.
Pauza, pauza!
Prostě už odejdi, sakra!
- Brzy takhle dostanu šok. - Potřebuju jen minutku.
Dan Oh.
Uvěříš mi, když tě strčím?
Proč mi to děláš?
Zlomí se ti končetiny?
Neboj se.
V další scéně budeš jako nová.
Chystám se tě nahlásit.
Tohle bude lepší.
Ne!
Zbláznil ses?
Nechceš mě nahlásit? Udělej to.
Počkej...
Pojď sem! Bože, ty malej...
Sae Mi!
Hej, co tam děláš?
Sušenej vílák mi pohrozil, že mě hodí přes tohle zábradlí.
- A můj telefon visel tady. - Co to říká?
Hej, připravuješ se na šou nebo tak něco?
Cože?
Lidi, vy jste Sušenou vílu neviděli?
- Co? - Ten psychopat se mě pokusil zabít.
- Co tím myslíš? - Přitlačil mě sem
a vyhrožoval mi.
A můj telefon se vznášel ve vzduchu.
To není důležité.
Byla jsi celou dobu s námi.
A telefon máš v ruce.
Cože?
- Tohle je... - Kámen, nůžky, papír!
komiksový svět!
To není možný...
Četla jsi příliš mnoho komiksů.
Proto jsi tak důvěřivá, že si myslíš, že to může být pravda.
No ne, ale jak tedy vidíš budoucnost?
Co? Co bych dělala, kdybych viděla budoucnost?
Já...
Udělám z toho hit na svém kanálu a prohlásím se za proroka.
Získám milion odběratelů!
Udělám z toho hit na svém kanálu a prohlásím se za proroka.
Získám milion odběratelů!
Je to polykač pozornosti.
Vyhraju v loterii. A koupím Nam Jooovi drahou
a luxusní tašku, kterou bude nosit.
Vyhraju v loterii. A koupím Nam Jooovi drahou
a luxusní tašku, kterou bude nosit.
A koupím mu boty...
A koupím mu boty, posázené 100 diamanty.
Pokud je to, co říkal Vílák, pravda,
na všechno si pamatuju, protože si to uvědomuju.
Máš pravdu. Já mu jdu koupit úplně novou peněženku.
- Koupím mu nové hodinky. - Hej, já mu koupím tašku.
Ti, kteří si neuvědomují sami sebe, si nemohou vzpomenout?
To není možný!
Je tak pohledný!
- Mohu vám potřást rukou? - Já taky!
- Jak jsi to udělal? - Udělal co?
Přinutil můj telefon viset.
Říkal jsem ti to. Tohle je komiksový svět.
Nemůžu si pomoct, ale myslím, že sis to všechno vymyslel
až potom, co jsi mě sledoval.
Víš, jak hrozné to je, být podezřelý jako zvrhlík?
Co? Kde je tu zvrhlík?
- To je Nam Joo! - Nam Joo!
Hej, to je Nam Joo.
Ve správnou chvíli do mě strč.
Pamatuješ si, jak Joo Da spadla, že? Strč do mě přesně, jak jsme cvičili.
Dobře? Tak jo.
Je tak pohledný!
Dám ti šanci.
Co tím myslí?
Šanci mi poděkovat.
Aha, to? Díky... díky...
Co? Proč nemůžu mluvit?
Díky. Myslím to vážně. Díky!
- Co? - Nam Joo!
Neslyším tě.
Nam Joo, jsem ti opravdu vděčná.
- Jsem moc vděčná za tvoji existenci. - Bože!
Víš, jak se cítím, že?
Že ano? Nam Joo, víš to, že?
Pravděpodobně ano.
Dan Oh, nevzdám se.
Ve správnou chvíli mě zase strč směrem k němu, dobře?
Dám ti šanci.
Šanci mi poděkovat.
To se právě stalo.
Nebyl jsi tam, tak jak jsi to věděl?
Spisovatelé jsou vševědoucí.
Jsou to tvůrci takovýchto světů.
- Uvidíme. - Ne!
Ne! Přestaň!
Takhle to roztrhneš! Ne!
Už to prostě přijmi.
Jsi Eun Dan Oh, postava v komiksu.
(Nemám rád nemocnou ženu.)
To je šílené. Třese se mi z toho srdce.
Máš pravdu.
Čím je to očividnější, tím šílenější to je.
Je tak pohledný. Tam chci žít.
- Sae Mi. - Ano?
- Je to tady. - Co?
Svět, ve kterém právě žiješ, je svět komiksu.
Co? Tohle je svět komiksu?
Hej, je to tajemství.
Eun Dan Oh promluvila.
Toto je svět komiksu!
Dan Oh, tvoje představivost je prvotřídní!
- Prvotřídní! - Prvotřídní!
Četla jsi v nemocnici celý den komiksy?
Představivost. To je prostě skvělé.
Někdo řekl, že největší talent, který má člověk,
je jeho představivost.
"Představivost".
Co? Co jsi říkal? "Obraz"?
Mo Beom, možná máš dobré známky, ale tvoje výslovnost je hrozná.
Opakuj po mně.
- "I..." - "I..."
- "Ma..." - "Ma..."
- "Ge". - "Ge".
- "Obraz". - "Obraz".
(Samostudium)
- Sae Mi. - Ano?
Pamatuješ si, co jsem ti právě říkala?
Co jsi říkala?
Že to byl svět komiksu.
Co? Tohle je svět komiksu?
Eun Dan Oh promluvila.
Toto je svět komiksu!
Dan Oh, tvá představivost je prvotřídní!
- Prvotřídní! - Prvotřídní!
Četla jsi v nemocnici celý den komiksy?
Představivost. To je prostě skvělé.
Někdo řekl, že největší talent, který má člověk,
je jejich představivost.
"Představivost".
Co? Co jsi říkal? "Obraz"?
Takže nikdo z nich ten zvuk neslyší?
Zvuk? Jaký zvuk?
Zvuk otáčející se stránky.
Tohle je svět komiksu.
Co? Tohle je svět komiksu?
Eun Dan Oh promluvila.
Toto je svět komiksu!
Proč mi nikdo nevěří?
Ne. Ne.
Jsi postava z téhle knihy komiksů.
Už to prostě přijmi.
Jsi Eun Dan Oh, postava v komiksu.
Co budu dělat.
Musí to být pravda.
Nic tu nedává smysl.
Ne, ale pokud bych uvěřila, že jsem v komiksu...
Jsem z bohaté rodiny. Jsem hezká, pilná
a jsem nemocná. Mám to srdeční onemocnění.
Je toho víc.
Kluk, kterého jsem posledních 10 let milovala,
je teď můj snoubenec.
Všichno zapadá do kritérií hlavní hrdinky.
Jsem postava v komiksu?
Dan Oh, co tady děláš?
- Tati. - Necítíš se dobře?
Dan Oh.
Tati.
Jsem Eun Dan Oh, že?
Samozřejmě že jsi Dan Oh.
Copak? Měla jsi noční můru?
Tati.
Co bys dělal, kdyby svět, ve kterém žijeme, byl...
komiksový svět?
Co? Bože, ty a tvoje vtipy.
Nedělám si legraci.
Co bys potom udělal?
Bylo by skvělé, kdybych byl hlavní postavou.
Mohl bych dělat všechno, co chci.
Kdyby to byla pravda, nejdřív bych spravil tvoje srdce.
To jsem nemyslela.
Jsme ve světě komiksu.
Ať už jsme ve světě komiksu nebo ve filmu,
pro mě by to bylo pořád stejné.
Nikdy se nezmění, že...
jsi člověk, kterého na tomto světě nejvíc miluji.
Ukonči tuhle divokou představivost a jdi spát.
Dobře? Zítra máš školu.
Moje srdce tluče.
Nic se nezměnilo.
Jsem, kdo jsem.
Jsem skutečná.
Vidíš?
Podívej, jak jsou všude kolem mě. To dokazuje, že jsem hlavní postava.
Přicházím. Hej, ty vpředu. Uhni mi z cesty.
Bože, co se děje?
Děláš rozvážku?
No tak.
Hej.
Chudinka.
Chápu, že musí být šikanovaná.
Dan Oh. Ahoj.
Ale jsem ráda, že je veselá.
Eun Dan Oh, 18 let.
Jsem hlavní postava romantického komiksu.
Kterou z nich bych si měla dát dneska?
- To snad ne. Není to limitovaná edice? - Odkud ji máš?
Můj táta mi ji koupil.
To je pravda. Její táta je opravdu milý.
Jediná dcera bohaté rodiny,
která získá veškerou lásku v rodině.
Od narození jsem měla slabé srdce.
Avšak díky několika operacím
jsem zázračně přežila.
- Ahoj. - Ahoj, Dan Oh.
- Ahoj.
Především jsem elegantní a půvabná princezna...
Střední školy Seuli.
To jsem já.
Hrdinka romantického komiksu, Eun Dan Oh.
- Hej! - Sakra.
Byla jsi to ty, že?
- Co? - Proboha kdo jiný...
by ukradl něčí peněženku než ty?
- Já jsem to neudělala. - Tak dobrá.
Nech mě zkontrolovat tvoji tašku.
Co to děláš? Já jsem to nebyla.
Vrať to.
Hej, dej mi to zpátky.
Je čas, abych do toho vstoupila?
To už stačí.
Všechno jsem viděla.
No a co?
Omluv se jí.
Promiň.
Šťastná?
Hej, jdeme.
Proč se do toho najednou pleteš?
Jsi neuvěřitelná.
Dan Oh, děkuji.
Jsi tak hezká a milá.
Samozřejmě.
Je to trochu otravné,
ale tohle je moje role.
Kdo by mohl být...
dobrý kluk pro mě?
Hudebník? Dobře, dobře.
Sportovec?
Och, Bože. Nemůžu ani...
Bože, Lee Do Hwa.
Podívám se na něj a hned flirtuje.
Měla bych pozdravit? Nebo ne?
Měla bych? Nebo ne?
Fajn. Vrátím mu ahoj.
Bože, ten otravnej pitomec, Baek Kyung.
Dobře. Jsi kus.
Oh Nam Joo taky?
Bože, tohle je šílený.
Co budu dělat?
Kterého z nich bych si měla vybrat?
Vážně nevím, koho bych si měla vybrat.
Ahoj, kluci.
Ahoj.
Co to děláš?
Co?
Uhni.
Co? Neuvěřitelný. Ty malej...
Jak se opovažují mě ignorovat? Zbláznili se?
Co je to s ní?
Jak bych to měl vědět?
Vím, jak na to přijdu.
Hej, Dan Oh.
Je jen jedno první místo. Získá ho ten, kdo přijde první.
Hej, Dan Oh.
- Jsi vzhůru? - Ano.
Kde to jsem?
Jsi v nemocnici.
Sakra. To já vím.
Protože jsi vzhůru, půjdu.
Hej.
A kde jsou Nam Joo a Do Hwa?
Proč bys...
je tu hledala?
Ježíši...
Co? Ten pitomec...
Bude litovat, až bude později trpět?
Nerozumím mu.
Bože, to bylo tak zneklidňující!
Nemá ponětí, jak jsem důležitá!
Jsem Eun Dan Oh.
No tak.
Je hroznej.
Protože jsem hlavní postava,
chtěla jsem tomu porozumět.
Ale no tak! To není správné!
Moje srdce se chystá vybuchnout z frustrace.
A tady je to, co je nejvíc frustrující.
Jediný, s kým bych o tom mohla mluvit, je šílenej Vílák.
Stojím tu v tuhle hodinu...
v tomhle nemocničním oblečení.
Je mi špatně.
Jsi tady.
Dneska se nezlobíš. To je novinka.
Ani mi nenadáváš.
Je mi špatně.
Ale nejsi ráda?
Nezemřeš...
na puknutí srdce mimo scénu.
"Ráda"?
Jsem pořád nemocná, opuštěná
a ignorují mě.
Jak tomu má hlavní postava čelit?
Nastavení mojí postavy je naprosto ubohé.
Souhlasíš s tím, že být dcerou...
bohaté rodiny se snoubencem je hrozně zastaralé, že?
A být slabou hrdinkou...
se spoustou tklivých příběhů dnes nefunguje.
Je to tak staromódní. Je to ubohý!
To je...
Kromě toho, chtěla bych kolem sebe víc kluků.
To na tom musím tak tvrdě pracovat?
Na co myslí autor?
"Nemám rád nemocnou ženu."
Víš co? Jemu nahrává správně.
Bude mě prosit, abys s ním randila poté, co mě tolikrát odmítne.
Co?
Kam šel?
No tak. Proč mě všichni ignorují?
Hej!
Každý se snaží udělat to pro někoho, koho má rád.
Udělám to celým svým srdcem...
pro Nam Joo.
Hej! Co to děláš?
Omlouvám se. Píše se tu „člověk“?
Čí jméno mám napsat?
Takhle napsaný to říká „člověk“.
Chtěla jsem napsat "Nam Joo", ne "člověk".
Ten nevychovanej pitomec.
Vážně. Zvyk je železná košile.
Nam Joo.
Hej, nech mě si to půjčit.
Dobře.
- Počkej, takže to bude Nam Joo? - Nam Joo.
- Nam Joo.
Ne, ne. Příliš mnoho soupeřek.
Pak...
Můžu ochutnat?
Ne, to není správné!
Dobře, tak ne.
Jsi tak nemožnej.
Ten je samozřejmě pro Kyunga.
No tak.
Neudělala jsi to pro Kyunga?
- Ne, neudělala. - No tak.
Samozřejmě, že ano.
Řekla jsi, že je pro tebe jediný.
Řekla jsem, že není.
Vylekala jsi mě.
Kdy jsem řekla, že pro mě je jediný?
Říkala jsi to každý den za posledních 10 let.
Ty jsi byla ta, kdo to řekl.
Proč na mě křičíš?
Řekla jsem to, když jsem byla mimo.
Teď je to jinak. Není to on.
Ne, nikdy.
Co to říkáš?
Počkat, pokud jsem hvězdou tohoto příběhu,
proč bych měla někomu dát dort?
Já bych měla nějaký dostat.
Ježíš.
Měla jsem to vědět od té chvíle, co byl naposledy tak roztomilý.
Jak jsi věděla, že mám rád čokoládu?
Nemyslím si, že je to pro tebe.
Miluju dorty. Obzvlášť, když jsou dělaný ručně.
Kluci.
Abych byla upřímná, ještě jsem se nerozhodla.
Doufám, že kvůli mně neobětujete vaše přátelství.
Myslím to upřímně.
Nebojte se.
Slibuju.
Dobře, lidi. Rozdělím to na tři díly.
Nam Joo, proč si nevezmeš kousek s extra čokoládou?
Co? Nemáš rád sladké? Rozumím.
Do Hwo, jsi číslo dvě. Musíš počkat.
Počkej, Kyungu, nebudeš to jíst? Opravdu?
Jaké zklamání, měl by bý opravdu dobrý.
Je to velmi zábavná kniha.
Co to říkám?
- Pomůžu ti. - Hej, Kari!
Kari? Pane Bože, to je tak laciný, fakt.
Nevadí. Pokračuj.
Počkat, začalo to?
Kari, bavil jsem se při pohledu na tvoji kari šou.
- Bavil jsem se, jak jsi vypadala... - To je tak směšný způsob...
- ve tvé kari šou. - šikany.
Rozbila jsi mi telefon,
tak mi ji vem.
Můžeš mi nosit tašku.
Když nemáš peníze, abys mi koupila telefon, nos mi tašku.
Nos tašku!
Cítím to. Můj princ se určitě brzy objeví.
- Hej, to je Nam Joo. - Můj Bože!
- Bože! - Je to on!
Bude to Nam Joo?
Bude to Nam Joo!
Věděla jsem, že to nebude Kyung, ten nevychovanej blbec.
- Sakra. - Nam Joo.
- Kolik to stálo? - Je úžasná.
Co to děláte?
Není sice můj typ,
ale je hezký a je to číslo jedna v téhle škole.
Ach, jen jí dáváme lekci morálky za tebe.
- Lekci morálky? - Byla k tobě hrubá.
Musí být náš poslíček a naučit se, kde je její místo.
- Kdo řekl, že to můžete udělat? - Ano, naučí se znát své místo.
Uhni.
Konečně jsem na řadě.
Počkat, co to je? Proč se vůbec nemůžu pohnout?
Aha, chápu. Půjdeš ke mně?
Nesnáším, když se někdo dotkne něčeho, co je moje.
- Aha, správně. - Co?
Pokud to víte, měli byste jít.
Hej, ve snack baru je něco nového.
Hej, správně. Moje máma zrovna dovařila.
- Promiň. - Pojďme.
- No tak.
Slyšela jsi mě?
Od teď budeš můj poslíček,
Yeo Joo Da.
- To jako vážně? - Yeo Joo Da?
Ju Do, tvoje příjmení je Yeo?
Promiň.
Jsi v pořádku?
Jsi první žena, která mi tohle udělala.
Dám ti šanci.
Šanci mi poděkovat.
Hej, nech mě si to půjčit.
Miluju dorty.
Obzvlášť, když jsou dělaný ručně.
Nam Joo je mužský hrdina, což je jeho jméno.
Yeo Joo Da. Yeo Joo Da...
Yeo Joo Da? Jsi hlavní hrdinka?!
AJ titulky RuoXi CZ titulky Bri, 3.10.2019 http://briegala.blog.cz/
Náhled příští epizody:
Jsem vedlejší postava? Já, Eun Dan Oh?
Všechno, co říkám a dělám, je...
nahrávání pro Nam Joo a Joo Da.
Spisovatel určuje, co řekneš a uděláš.
To je to, co nenávidím!
Všechno v tomhle světě se stane podle plánu.
Vidím budoucnost.
Můžeš tomu říkat... osud?
Pokud to vidím předem, neznamená to, že to můžu změnit?
V tomto světě se nic nezmění.
Příběh se změnil?
Možná bych se mohl stát něčím víc než jen vedlejší postavou.
Plánuje mě zachránit?
Jsem si jistá. S tím klukem se něco děje.
Našla jsem to.
Nikdy nebudu žít podle plánu nějakého spisovatele.